Te rog. Nu trebuie să faci asta.
Doamne!
Nu așa. Nu, nu poți. Te rog!
Nu.
Te rog.
Te rog!
Îmi pare foarte rău.
Doamne, vreau să mă duc acasă!
Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www. titrări. ro
Te distrezi?
- Sunt singurul care are o problemă cu asta? - Cred că restul sunt obișnuiți.
Mă tot gândesc cât de departe trebuie să fim de un spital.
Știi tu, cu doctori care operează în loc să amputeze?
Ești atât de dramatic.
Vrei să încetinești naibii!
lisuse Hristoase, relaxează-te! Ești așa un turist.
Vă rog!
Calmează-te. Conduce pe ruta asta zilnic.
Cred că știe cum să conducă mai bine ca tine.
- Conduce ca un nebun. - Suntem bine, nu?
Nu-mi vine să cred că m- am lăsat convins să vin aici.
- O să luăm un avion înapoi. - Da, bine.
- Și de-acum încolo eu aleg hotelurile. - Ai avut dreptate în privința asta.
Îmi pare rău.
la uite aici.
- Pare dureros. - Încetează!
Ce crezi că scrie?
Scrie, "Bun venit în Brazilia. Acum apleacă-te. "
- Nu trebuie să uităm asta. - Îi place de tine.
Doamne!
lisuse Hristoase! Stai pe drum, nebunule!
leșiți pe geam! Hai! Hai!
- leșiți afară! - leșiți afară! Hai, hai, hai!
leșiți afară acum!
Toată lumea afară!
Hai!
Hai! Dă-te jos!
Sari! Dă-te jos!
Doamne. Dă-te jos! Dă-te jos, dă-te jos!
Dă-te jos!
- Drace! - Au ieșit toți de acolo?
Încă mai crezi că am fi irosit bani dacă luam avionul?
- Nu începe. - Ți-am spus că...
- Nu! - Bine.
De ce mereu bagajul meu e cel care apare ultimul?
Ale... Alex? L- am găsit!
Grozav!
Sunt impresionat.
De ce?
Totuși, e ca și cum ai aduce nisip la plajă.
Să aduci așa niște pipițe în Brazilia?
- Aia e sora mea - Splendid.
Îmi place să știu care îmi sun opțiunile.
Nu e o opțiune.
- Ai luat tot? - Da, cred că da.
- Bună, sunt Finn. Încântat. - Bea. Și eu.
- Liam. - Bună. Ce mai faceți?
Excelent. Bună. Eu sunt Finn.
- Amy. Încântată. - Liam.
Cred că acum avem o legătură pe viață, nu? De la o experiență aproape de moarte.
- E o poveste grozavă de spus nepoților. - Da.
- Crezi că au un plan să ne scoată de aici? - Mă îndoiesc.
- Ar trebui să întrebăm. - Întreb eu.
"Bussie!" Conduci foarte prost!
Ar trebui să faci altceva.
Să culegi banane.
- Bună. - Bună.
- Eu sunt Alex. - Pru.
Da. Da.
- Trebuie să mă pupi și tu. - Scuze.
Doar că nu trebuie chiar să mă pupi. Într-un fel pupi aerul.
- Da. De la început. - Eu sunt Alex.
- Pru. Bună. Încântată. - Și eu.
- Vorbești spaniola? - Aici se vorbește portugheza.
- Așa. Ai vreo idee despre ce se vorbește? - Un alt autobuz e pe drum.
- Va dura în jur de 10 ore. - Zece ore?
- Da. Și mai sunt încă 18 până în Recife. - Stai, ce-ai spus?
- Despre ce? - Despre locul unde mergem.
La modul în care conducea tipul ăla, nu sunt prea sigură.
- Dar ai spus Recife, nu? - Da.
- Care e le nord de Salvador. - Pe majoritatea hărților.
Ceea ce înseamnă că tot timpul ăsta noi mergeam spre nord.
Idioți, amândoi.
Ne-am urcat în alt autobuz!
- Rastafarianul. - Știam eu că nu e de încredere.
- Deștepți mai suntem. - Unde credeați voi că mergeți?
- La Floripa. - Ați luat-o pe calea cea lungă.
- Da. Unde se ducea autobuzul ăsta? - La Belém.
Presupun că Belém nu e celebru pentru raportul de 10 femei la un bărbat...
unde până și fetele urâte arată ca Giselle.
Și toate sunt deștepte, amuzante, nimfomane alcoolice...
cu o slăbiciune pentru turiști străini fermecători dacă nu puțin soioși?
Nu din câte știu eu, nu.
- Păcat. - Căci Floripa e.
Șase... Șase modele în costume de baie din "Sports Illustrated" sunt din Floripa.
Înțelegeți cât de select trebuie să fie fondul genetic?
E un oraș mic.
- Termin-o. - Bine.
- Hei, prinzi ceva? - Nu. Nimic.
Crezi că ei știu ceva ce noi nu știm?
Mă duc să mă plimb.
Drăguțo.
Eu mă numesc Bea.
Hei!
Hei! Hei!
Poza. Poza. E...
Hei, hei.
- lisuse! Calmează-te! - Hei, hei, hei, hei, hei!
Calmează-te! Îmi pare rău!
Nu ai voie să faci poze copiilor fără permisiune.
De unde era să știu?
Hei. "Nu, domnișoară" ar fi fost de ajuns.
Sau chiar și "Nu, proasta naibii!"
Idiotule! Nu te aud!
Las-o în pace. Da?
Nemernicul.
Tabloidele au scris articole despre străini...
care vin aici să fure copii ca să le vândă organele pentru transplanturi.
A creat foarte multă ostilitate față de turiști.
Are ceva de-a face cu acel cuplu care a dispărut?
Nu cred că sunt un cuplu.
- Un cuplu de francezi, nu? - Credeam că te referi la caiaciști.
Nu avem planuri cu organele voastre! Da? Rinichii voștri sun în siguranță cu noi!
Suntem în vacanță, pentru numele lui Dumnezeu!
Hei, de unde ați luat alea?
Ce a spus?
A spus că este un bar pe plajă și e foarte aproape.
- Putem merge pe jos. - E vreun oraș?
- N-ar trebui să așteptăm următorul autobuz? - N-au făcut încă următorul autobuz.
Să mergem. Ne întoarcem mai târziu.
Haideți.
Cum ai ajuns aici?
Sunt aici cu sora mea mai mică.
Dintotdeauna a vrut să vină în Brazilia...
mama n-a vrut s-o lase să vină singură și nu a avut încredere să vină doar cu Amy...
așa că eu mă dau drept prietenul ei când tipi dubioși încearcă s-o abordeze.
Ce se întâmplă când fetele dubioase te abordează pe tine?
- Dar tu? Călătorești singură? - Da.
Curajos din partea ta.
Nu chiar. Am fost peste tot pe unde nu e recomandat.
Columbia, Nigeria. Tocmai am petrecut trei luni într-un ghetou din Rocinha.
Singurul loc în care am avut vreodată probleme a fost un mic orășel din Australia.
Deci, ești din Australia?
Ai prieten în Australia?
Nu! Să nu zici că ai spus asta!
- Ce? - "Ai prieten în Australia?"
Voiam să zic că dacă aveam o prietenă sau o soră care călătorea singură...
eu mi-aș fi făcut griji, atâta tot.
Să nu-ți faci. Pot să am grijă și singură de mine.
A spus cumva dacă e un bar adevărat cu băuturi bune?
Nu știu. Nu a spus.
Doamne, aș face orice pentru o halbă de bere.
Aș linge și transpirația de pe boașele unei maimuțe.
"Aș linge și transpirația de pe boașele unei maimuțe. "
- Fugi de-aici. - E nemaipomenit!
Da! la uitați!
- Doamne! - Da!
Cine vrea să intre în apă?
- Da, sigur! - Da! Despre asta vorbeam.
- Au bere? - Dați-vă gențile jos, fetelor!
Haideți! Să înotăm!
Drace.
Mi-am uitat sutienul în Rio. Vă deranjează dacă stau topless?
- Vorbești serios? Nu. Păstrează-ți tricoul. - Da. De ce nu?
Vezi ce poartă ele, Alex? Nu suntem în America.
N- o să-i pese nimănui dacă stau topless.
Da, dar ideea e să arăți cât mai mult posibil dar cu gust...
la uite acolo.
Fără a arăta de fapt prea mult...
și încă mai poți intra în Rai.
A fost bună.
Da!
- E o șmecherie bună. - E tot o țară catolică.
- Și noi suntem catolici. - Și chiar nu ne deranjează.
Nu. De fapt, cred că pot vorbi și în numele lui Liam
când spun că nu ne-ar deranja deloc.
De fapt, hai să stăm cu toții topless, băieți și fete.
Nu, Amy...
Drăguț!
Pune-ți tricoul.
E obraznică.
- Ce zici de asta? E mai bine? - Nu!
Hai. Să mergem.
Așa, hai să ne udăm.
Haide, Alex!
Hai să bem ceva.
- Alex, unde te duci? - Aici.
- Cum te numești? - Camila.
Pru. Alex.
Încântat de cunoștință.
- Ce vrei? - O Cola, te rog.
O Cola? Ești la 7,000 mile depărtare de casă. Încearcă ceva nou.
- Cum ar fi? - Ai băut vreodată assai?
Nu.
E o băutură nemaipomenită de pe Amazon.
O Cola e de ajuns. Mulțumesc. Fără gheață.
Doamne, ce-mi place țara asta.
De parcă am fi murit în autobuz și am ajuns în Rai.
E Raiul. E paradisul.
lar tu? Ești un înger.
Stai.
Și tu! Haide!
- Nu vrei să... - Mă scuzi?
- Fără gheață. - Nu, nu. Sunt 50 de grade afară.
Nu, e ca și cum ai comanda cu sau fără dizenterie. Fără gheață.
Dizenterie.
E incredibil.
Crezi că ți-ai găsit propriul Shangri-la particular.
Și cât ai zice pește, întreg locul mișună de turiști în sandale.
Bun veni în paradis. Eu sunt Svend.
- Pru, sora mea Bea, Amy. - Bună.
- De unde sunteți? - Din Londra.
- Londra. Noi suntem din Suedia. - Suedia! Fain!
Am venit cu frumusețea asta din Mexico City și ne-am oprit să bem ceva acum trei zile.
Acum nu mai găsim niciun motiv să plecăm.
Da, iar brazilienii sunt cei mai calzi și mai prietenoși...
și mai calmi oameni pe care o să-i întâInești vreodată.
Băutura e ieftină, iar Camila gătește, e incredibil.
Și chiar este o căsuță în care se poate dormi pe plajă...
cu doar patru dolari pe noapte.
- Doamne. - Continuă!
Cu ce?
Nu, nu. E doar o expresie, cum ar fi "fugi de-aici".
Da!
Nu-mi place să trăiesc conform principiilor băștinașilor, dar...
și cred că vorbesc și în numele fratelui meu când spun asta...
noi nu plecăm de aici...
- până când ori rămânem fără bani... - Ori rămân ei fără bere!
- Doamne. - Ce părere ai?
Despre mersul cu autobuzul? Haide. Uite unde suntem.
Cum ne întoarcem?
Luăm o mașină de ocazie până într-un oraș mai mare.
O să mergem cu un autobuz mai bun, cu aer condiționat și frâne.
Te bagi?
- Sigur. - Da! S-o facem!
Bun, la naiba cu autobuzul.
Da!
Camila.
Au mai ajuns niște albi.
Câți?
Acum sunt opt...
...Sunt toți ai tăi.
Micul meu cadou de Crăciun.
- Da. Ciao. - Ciao.
Haideți! Haideți, haideți!
- Amy! Amy! - Haide! În mijloc!
Fain!
De ce nu-mi dă nimeni mingea?
- Hai, hai! - Gândește repede!
Știm cum să jucăm jocul ăsta!
Ești bine?
- Ești nașpa, Amy. - Haideți!
Ești de partea noastră, Alex!
Haide, Alex! Pasează!
Da!
Haide, Liam! Fugi! Fugi!
- Bună. - Bună.
Eu învăț engleza.
- Bine. - Bine?
- Cred că exersez cu tine. - Sigur. Da.
- Cum te numești? - Pru.
- Pru? - Da.
- Și tu cum te numești? - Eu mă numesc Kiko.
- Încântată de cunoștință. - Încântat de cunoștință.
Bine, Pru, câți frați și surori ai?
Sun singură la părinți.
- Poftim? - Scuze. Zero. Zero. Niciunul.
Zero?
- Exact. - Singură la părinți.
- Zero.
Eu am patru frați și două surori.
- Ai o familie mare. - Familie mare.
- O familie mare. - Familie mare.
Hei, omule! Cum te numești?
- Alex. - Bine, Alex. Te iubesc, America!
Și eu te iubesc, Brazilia!
Da! Câți frați și surori ai?
Nu, se spune câți frați și câte surori ai?
Nu, nu, nu, nu, nu. Eu am patru frați și două surori.
Tu câți frați și surori ai?
- Ai... Nu. Una. - Una?
O soră. Da. Bea! Bea.
- Ea e sora mea, Bea. - Bună!
lar ea e prietena ei, Amy.
- Frumoase foc. - Kiko.
- Mulțumesc. - Ușurel, Kiko.
- Încântat de cunoștință. - Bună. Ce mai faci?
Mergem să luăm ceva de băut.
Vă caut de două ore.
Avem o altă treabă de făcut.
Nu din nou. Nu pot.
Pentru ultima oară.
Nu vreau să mai fac asta.
...poftim...
Să mergem.
Haideți!
Acum!
Puneți niște haine pe voi și haideți.
Încă unul. Hai!
Așa! Are toată lumea unul?
Unu! Doi! Trei! Noroc!
Da!
- Cachaça, scumpete! - Noroc!
E dezgustător! Îmi place la nebunie!
Stați! Stați! Stați! Stați! Stați!
Melodia mea! Melodia mea!
Îți place să dansezi?
- Da. - Vino încoace, fato.
Haide, Amy!
Da!
Ce, să dansez? Nu, nu, nu.
Haide. Dansează cu ea.
Nu, nu, nu dansez.
Nu, nu, nu, nu e din cauza ta. Doar că am niște șolduri foarte europene.
Trebuie să stea paralele cu solul tot timpul.
Exceptând momentele când sunt dezbrăcat.
Nu pot să fac asta.
Nu vrei să renunți, nu?
Haide! Arată-i cum se face!
la uite la el!
Bună.
Da!
Hei. Unde te duci?
Hei, prietene! Prietene!
- Bună. - Bună.
Cum te numești?
- Arolea. - Areola?
Arolea!
Aroayla.
A... ro... lea.
Arolea.
Da!
Primesc un sărut doar pentru că ți-am rostit numele?
Arolea.
Melodia asta e așa perversă.
Ce spun?
Nu înțeleg totul, dar în principiu...
e o listă lungă cu chestii explicite pe care îi place să le facă în mașină...
una din ele fiind să o tragă în fund.
Vrei să dansezi?
- Da. - Haide. Să dansăm.
Da!
Așa e, nu?
Da. Vreau. Da. Îmi place foarte mult
Doamne!
La naiba!
Da. Mai mult. Toate. Toate.
Da! Dă-le jos pe toate. Da!
Mai mult?
Te rog.
Mai mult! Mai mult!
Dumnezeule.
Dumnezeu să binecuvânteze Brazilia. Haide.
Da!
lubesc Brazilia!
Doamne, chiar ești un înger. Vrei să te întorci cu mine la Londra?
Stai. Nu! Nu e așa!
- Așa e. - Credeam că îți place de mine. Nu?
Nu.
Hei, Svend! Ce noapte!
Hei! Omule!
Slabule.
Bea!
Bea, scoală-te!
Haide, scoală-te. Scoală-te.
Bea. Haide, haide.
- Ești bine? - Ce?
- Ești bine? - Nu. Mă simt rău.
Ce s-a întâmplat?
Am fost jefuiți.
- Ce? - Am fost jefuiți.
- De către cine? - Nu știu.
- Ce au luat? - Totul.
- Cum adică, totul? - Adică totul.
Banii, cardurile, telefoanele, rucsacurile...
pașapoartele, totul.
- Inelul bunicii. - Da, totul.
Mi-au dispărut cerceii. Cum naiba mi-au luat cerceii?
Cred că ne-au drogat. Trebuie să ne fi pus ceva în băutură aseară.
Mama o să mă omoare. Mi-a spus să nu aduc inelul, pentru că...
Bea.
Asta e o problemă foarte mică acum.
Nu avem bani. Nu avem cu ce să plecăm de aici.
O să fim bine.
- Așa crezi? - Da.
Pentru că eu unul nu sunt așa sigur. Haide.
Stai așa.
Hei!
Nu! Nu! Nu! Nu!
Nu.
Ce? Ce a spus?
Doamne. Ea spune că e în vale pe stânga.
Celălalt tip a spus că e în vale pe dreapta. Așa că habar nu am.
Sigur e bine să mergem la poliție?
- Nu-s mai răi decât niște infractori? - Nu toți.
- Hai. - Cineva trebuie să știe ce se întâmplă.
Copiii ăștia sigur sunt implicați. Mai înspăimântă.
- Doamne. - Ce a spus?
Hai să... Hai să încercăm sus aici... la căsuța asta.
- Sigur mergem unde trebuie? - Asta mi-a spus.
Nu știu.
Alex? Unde te duci?
- Ce e? - Motocicleta suedezului.
E cineva?
Bună!
Hei! Hei! A cui e motocicleta asta?
Întreabă-I cine... De unde au motocicleta asta?
Aia e șapca lui Alex. Puștiul ăla are șapca lui Alex.
- Alex! - Alex, are șapca ta.
Prinde-I! Repede!
- Așteaptă, Liam! - Vreau doar să vorbim!
De unde ai șapca aia?
Întoarce-te aici!
Stai! Drace!
- Unde s-a dus? - Nu știu.
Întoarce-te aici! Acum!
Stai să pun eu mâna pe tine.
Acum te-am prins, rahat mic.
Drace.
Drace. E în regulă?
Ce s-a întâmplat? Ce-ai făcut?
- A fost un accident. - Ai aruncat în el cu o piatră?
N- am vrut să-I lovesc în cap.
- A fost un accident. - Am fost jefuiți!
Avea șapca prietenului nostru!
A fost un accident!
Hei! la mâna de pe mine!
- Pleacă. - Să mergem. Să mergem.
Hei, haideți. Calmați-vă. Plecați.
Haideți, haideți, haideți!
- Ne urmăresc? - Nu, nu cred.
Am fost jefuiți. Jefuiți. Jefuiți.
- Știu. - Știi?
- Toată lumea știe. - Tu ai făcut-o?
Cine a făcut-o?
Care poliție?
Ești nebună. Aici nu exista poliție. Bine?
Cum adică, aici nu exista poliție?
- Doamne, unde te duci? - Stați aici.
Bună treabă.
- Lasă-I în pace, da. - A fost un accident.
- Nu arunci cu o piatră într-un puști! - Las-o baltă!
- Îmi pare rău. Bine?
- Îmi pare rău. - E în regulă.
Să mergem.
- La naiba! - Haideți!
Haideți! Haideți!
- Bine, omule! Stai așa! - Unde mergem?
- Nu e bine pentru voi în oraș. - Zău, nu mai spune.
ÎI caută pe tatăI băiatului pe care I-ați lovit.
E un om rău.
Dacă îI găsesc, e vai și-amar de voi. Da?
Întreabă-I unde mergem, Pru.
Unchiul său are o casă...
și spune că vom fi în siguranță acolo.
Nu. Noi vrem doar o mașină. Știi pe cineva cu o mașină?
Nu, nu, nu. Nu sunt mașini.
Este...
Singura mașină e a celui care ne-a jefuit.
- Mai bine așteptați autobuzul. - Este un autobuz? Când e?
Când... La ce oră?
Azi?
- Este azi un autobuz? - Da.
- La ce oră? - Două zile.
- Două zile?
De ce durează totul așa mult pe aici?
- Două zile... - Bine, să mergem. Să mergem acolo. Hai.
La naiba! Insectele astea mă mănâncă de viu.
- la uite. Pe sunt picioarele mele. - Calmează-te.
Ar face bine să fie o traistă mare cu iarbă la casa aia.
Kiko, putem să... ne oprim puțin?
Mă întorc imediat.
- Unde te duci? - Să mă ușurez.
A cui a fost ideea să plecăm de la autobuz?
- A cui a fost ideea să venim în Brazilia? - A fost a ta!
- Eu voiam să mă duc în Bali. - Nu asta e ideea.
Ideea e că dacă ne gândim destul de mult
sunt sigur că o să descoperim că e numai vina ta.
Cum să nu. Da.
Ceea ce o să mă facă să mă simt mult mai bine.
Da.
Și știi ce? Chiar voiam să vin în Brazilia. De ce? Pentru că îmi plac fetele.
Și îmi plac plajele și băutura.
Și când lumea spune "Vino în Brazilia", spune de fapt...
"Vino în Brazilia! Avem fete și plaje și băutură!"
Ce nu spun ei e că, ceea ce neglijează complet să menționeze...
e orice legat de a fi urmărit în junglă de o mulțime furioasă...
care nu e deloc ideea mea de vacanță distractivă!
Hei, Kiko! Cât de departe e casa asta?
- Cât de departe? - Hei, nu e așa rău.
Cum adică? E al naibii de rău!
Dar un drum? Nu e vreun drum pe care să putem merge?
Nu sunt drumuri.
Ce fel de casă e aia la care nu duce niciun drum?
Drăcia naibii.
Unde sunt acum?
Sunt cu Kiko.
Și vor sosi la noapte?
Da.
În viață?
Da.
Pentru că e foarte important...
- Ce faci? - Nu fac nimic.
E foarte important,
am nevoie de ei în viață.
Morți nu au nicio valoare.
Hei domnu', vrei să cumperi...
Pleacă de-aici, puștiule.
Ce faci?
Nimic, Zamora.
Nu fac nimic.
Vino încoace, băiete.
E mereu același lucru cu tine.
Mereu același lucru.
Care e problema ta, Zamora?
Poftim?!
- Ce?! - N-am făcut nimic.
Nimic! Nimic. Nimic.
Ascultă, băiete, vreau să nu uiți asta.
În orice situație,
În orice situație, cel mai bun lucru pe care îI poți face...
...e cel corect.
Următorul cel mai bun lucru pe care îI poți face...
e cel greșit.
Dar cel mai rău lucru pe care îI poți face...
Dar cel mai rău lucru pe care îI poți face... e să nu faci nimic.
Asta să-ți fie învățătură de mine. Dacă viața îți dă o șansă...
...fă ceva.
Nu mai vreau greșeli.
Hai! Aproape am ajuns.
Kiko! Unde mergem?
Este un loc unde ne putem odihni.
Locul ăsta e uluitor.
la uite!
Haideți! Vă voi arăta ceva.
Ăsta e locul meu secret.
Kiko, putem înota aici?
O să vă arăt niște peșteri.
Ce peșteră? Unde?
Sunt peșteri în apă.
Înotăm, pe urmă mergem la casă.
- Cât de aproape e casa? - E chiar pe râu.
Zece minute.
Hei, fiți atenți!
Glumești. Doar n-o să sari de aici!
- Kiko, e prea periculos. - Dă-i drumu'!
- Nu-I mai încuraja! - Întotdeauna sar!
Mai puțină vorbărie! Mai multă acțiune!
Nu, oprește-te! Nu o face! Nu!
Kiko!
Nebunul naibii!
- O să te omori! - Haideți!
Haideți, haideți! Veniți jos!
Înotați! O să vă arăt niște peșteri!
- În niciun caz nu fac așa ceva! - Hai. Să mergem să le vedem.
- Eu rămân aici. - Sigur?
Hai! Hai!
- Poți s-o faci! - Da, o să rămân și eu aici.
Bine. Să te porți frumos.
Aici?
- Peșterile! Haideți! - Acolo?
Nu pot. Nu, nu, nu pot.
Urmați-mă. E ușor.
Se poate.
- Hai. Să mergem. - Bine.
- Hei, Bea, ești bine? - Da.
- Asta e? - Haideți. E puțin mai departe.
- Urmați-mă. - Kiko, unde suntem?
Unde mergem?
La naiba! Era un liliac!
Kiko.
Haideți. Să mergem.
- Kiko, ce-i asta? - Mergem dedesubt.
- Nu! - Nu. Nu.
- Este o gaură acolo. - Nu, nu, nu, nu.
Hei, e ușor.
E incredibil. Incredibil!
- În regulă. Să mergem. Bine. Bine. - Nu. Nu.
- Unu, doi, trei. - Ce?
Tâmpitule! Ce naiba e asta?
lisuse!
Nu a fost deloc ușor. A fost înfricoșător.
Și asta nu e deloc incredibil.
Mergem mai departe. Mergem mai departe.
lisuse!
- Kiko! - Nebunul naibii!
- Kiko! - Drace! Lumina!
Doamne sfinte!
Ce loc. Bea, ia uite.
E nemaipomenit. Ce e locul ăsta?
Foarte frumos, Kiko!
Apa asta e așa frumoasă!
- E incredibil. - Da.
E locul meu secret.
Nu am mai avut niciodată prieteni albi.
- Nu? - Nu.
N- am vorbit niciodată cu unul.
Serios?
Atunci, salutare!
Dumnezeule.
Ești bine?
Ce?
Te simți bine?
- Da, da. Sunt bine. - Bun.
Poate că...
mai bine mergem înapoi în oraș.
- Ce? - Da.
Mai bine ne întoarcem.
Tocmai am mers 10 ore prin junglă. Cum poți să te întorci?
- Ai spus cumva să ne întoarcem? - În niciun caz nu ne întoarcem.
Ba da. Cred că e mai bine așa.
- De ce? - Poate vorbesc cu tipii ăștia, da?
O să le spun că sunteți în regulă.
Poate vă găsesc și o mașină.
Dar de ce ne spui asta acum?
- Nu știu. E doar... - E doar ce?
Nu... Nimic.
E simplu... 10 ore de mers prin junglă, sau 10 minute până la casă.
Nu-mi place să merg pe jos. Mergem la casa aia.
E vreo problemă cu casa asta, Kiko?
Nu. Nicio problemă.
Atunci mergem la casă. Da?
- Bine. - Bine.
Asta pentru că aproape ne-ai omorât!
Haideți. Mergem înapoi.
Hei, ce se întâmplă?
Bună. Cum a fost?
- Grozav. Peșteri subacvatice. A fost tare. - Erau și lilieci.
Hai. Să mergem împreună.
Hei, Kiko, arată-mi cum sari.
- Vreau s-o fac. Arată-mi. Da - Hai să sărim împreună.
Unu, doi, trei!
Ar trebui să încercați și voi!
Vreau să încerc. Arată-mi cum o faci.
Bine, bine. Sar!
Ce nebunie!
- Drace! Sângerează! - Kiko!
- Venim jos! - Rămâi la suprafață!
lisuse Hristoase!
- Ce s-a întâmplat? - Trebuie să se fi lovit de o piatră.
Ține-i capul deasupra apei!
E conștient?
Dumnezeule.
- Scoateți-I la mal. - Haideți, haideți!
- Înotați! Înotați! - Aici!
Ce ne facem?
ÎI ducem înapoi în sat.
N- o să ajungem înainte să se întunece. Ne ducem la casă.
- Nu știm unde e casa! - Spunea că e pe râu.
Ajută-mă să-I scot. Apucă-mă de tricou. O să-i înfășurăm capul.
O să moară?
- Nu. - De unde știi?
Între rugby și bătăile din baruri, probabil am avut
măcar o contuzie începând cu vârsta de nouă ani.
- Când ai jucat tu rugby? - Am jucat!
- Trebuia să ne fi întors în sat. - În niciun caz!
O să ne omoare!
Ce caută locul ăsta aici?
Ești bine?
E în regulă?
E cineva!
Aproape am ajuns.
E o nebunie.
Aproape am ajuns.
E cineva?
Tipului îi place intimitatea.
- Hei, uitați, e o terasă acolo. - E cineva!
E cineva acasă?
Bea, trage un scaun.
Așa.
Drace!
- La naiba, e adâncă. - lisuse.
Apasă acolo. Avem nevoie de ceva să închidem rana.
Căutați superglue, ac și ață, orice.
Uitați-vă sus.
E cineva?
Ține-i capul așa. Trebuie să scot ceva de acolo.
Bine.
Scuze.
- Ține-i capul drept! - Am înțeles. Am înțeles!
Vicodin, codeină, Demerol făcute pentru toate națiile lumii.
Ține-I.
Ce naiba e locul ăsta, vreun cămin studențesc pentru drogați?
- Trebuie să ții asta închisă. - Am înțeles!
- Un capsator? - Nu, nu, nu. Nu poți folosi așa ceva.
- E în regulă. - Nu!
Cu asta m-au rezolvat când am avut capul spart. Închide rana.
- Ține-o închisă. - Gata.
- lisuse. - Mai mult.
Drace!
- Îmi pare rău, amice. - Ține-I.
- Bine? - ÎI țin. ÎI țin.
Kiko, unde te duci? Ești bine?
- Kiko. - Kiko, ești bine?
Kiko.
Să-I ținem treaz?
Nu știu.
Ar putea avea o contuzie.
Haine.
Herring afumat.
Să vedem. Ciuperci și brânză.
E bine.
Hei. Uite. Uite ce ți-am adus.
Vrei și tu, nu-i așa?
Vrei. Vino încoace. Sus aici.
Da.
Ești obraznic. Poftim.
Da!
Hei.
- Ceva bun? - Cred că tocmai ni s-a schimbat norocul.
- Da? - Whiskey de 20 de ani.
Ce naiba e asta?
Cine naiba sunt oamenii ăștia?
Mulțumesc.
Casa asta e tare ciudată.
Rămânem doar în noaptea asta.
Apoi Kiko ne va arăta drumul de ieșire dimineața.
- Dacă moare el, cum ne mai întoarcem? - N-o să moară.
Pentru că nu vreau să fiu aici dacă apare unchiul său iar noi o să-i spunem...
"Bună, amice. Uite-ți nepotul mort. Și ți s-a terminat whiskey-ul. "
Și de ce nu e niciun drum? Ce fel de om solitar trăiește...
Da, știu. Las-o baltă.
Cum se compară asta cu celelalte călătorii ale tale?
După ultimele câteva zile, e printre cele mai rele. Pentru tine?
- Am avut ceva dificultăți în Cambodgia. - Măcar aveam iarbă.
Da, și pe olandezele alea.
Eu vreau doar să merg acasă.
Unchiul său.
Ce se întâmplă?
Nu sunt sigur.
Ce tot spune?
Alex.
Kiko, ce...
Bună.
Sunteți americani?
Fain. Am fost și eu odată în New York.
Plecați. Fugiți.
- Ce vrei să spui? - Fugiți chiar acum.
Tipul ăsta are planuri pentru tine și pentru prietenii tăi...
iar planurile sale sunt destul de elaborate și destul de bolnave.
Așa că dacă aș fi în locul vostru, eu aș fugi.
Uite, noi nu am... Suntem prieteni cu Kiko.
A spus... Hei! Drace!
Nu.
Kiko. Kiko! Unde naiba ne-ai adus?
Spune-le că suntem prietenii tăi. Unde naiba te duci?
- Kiko! - Spune-i că suntem prietenii tăi!
Unde te duci?
- Alex, ajută-mă! - Hei, hei, hei!
la-ți mâinile de pe mine! Ce e cu tine?
Înapoi!
Doamne!
Să nu crezi că e ceva personal, da?
Dacă te simți mai bine...
te rog să știi că fac asta...
pentru o cauză nobilă.
Te rog, nu.
Știai că în America...
este o așteptare de șapte ani...
pentru un rinichi sănătos?
lar în Europa...
e și mai rău.
Așa că...
dacă un alb bogat are nevoie de un rinichi...
ce face?
Așteaptă să se îmbolnăvească la fel ca ceilalți?
- Nu. Te rog. - Nu.
Vine aici în Brazilia...
să profite de cadourile noastre...
și de sărăcia noastră.
Întreaga istorie a țării noastre...
e despre cum ați luat de la noi...
și de pe pământul nostru
cauciuc, zahăr, aur.
Și de la noi... pentru sclavi, pentru sex.
Și acum, pentru... ceea ce avem în noi.
Dar mie...
mi-a cam..
ajuns.
Bea! Bea!
la cuțitul! la-I!
la cuțitul. Taie frânghia.
Taie asta de pe mâinile mele.
Taie.
Grăbește-te. Bea, grăbește-te
Bravo. Așa te vreau.
Taie... Taie-o.
Grăbește-te!
Mă doare inima din cauza acestei combinații...
- lăcomia voastră... - Doamne, nu.
Și slăbiciunea noastră.
Așa că mă gândesc:
Poate că e ceva ce pot să fac să echilibrez balanța...
să vă ajut să găsiți o cale...
de a da înapoi.
Astăzi voi lua organele tuturor...
și le voi da...
Spitalului din Rio.
Începând de acum, mai am...
mai am în jur de 12 ore...
să îți duc ficații și rinichii...
și ficații și rinichii...
tuturor prietenilor tăi...
în elicopterul acela și înapoi în oraș.
V- aș duce și inimile, corneele voastre...
chiar și pielea de pe voi.
Dar nu rezistă prea mult.
O inimă poate fi ținută în afara unei cutii doar șase ore.
Dar vreau așa ceva.
Vreau o inimă
inima unui turist alb arogant...
care să pompeze viața înapoi în venele...
unui mic brazilian.
Dar e ceva mai complicat.
E rândul tău.
Haide. Să mergem. Hai, hai!
Kiko, ia cheia!
Hai, hai!
Haide, haide!
Grăbește-te!
Haide, haide!
Haideți. Mergeți la cascadă. Ne întâInim acolo.
Nu!
- Alex! - Du-o la cascadă! Plecați!
- Alex, nu! - Hai. Să-I scoatem afară.
Te rog. Te rog, nu.
Te rog. Te rog.
Te rog, nu. Te rog.
Nu. Nu.
Nu, te rog nu.
Nu, te rog! Te rog, nu!
Gura...
Haide!
Haide, haide! Să mergem!
Hai, hai! Haide, omule!
- Hai, hai. - Nu-I părăsesc pe Finn.
Ce tot vorbești acolo? Nu fi prost!
Ce naiba e asta? Du-te, omule!
Lasă-mă în pace, Kiko!
Înapoi.
lisuse, te rog! Haide! Du-te, du-te!
Drace.
Haide. O să te scot de aici, frate.
O să fii bine, da?
Ajută-mă să-I scot afară.
Drace! Grăbește-te! Grăbește-te!
Hai! Hai!
Repede, repede!
Liniște.
Să mergem. În regulă, hai, hai, hai, omule, hai!
Hai! Hai! Fugiți! Fugiți!
Hei!
Doamne. Haide! E mort! Să mergem! Să mergem!
lisuse! Haide!
Ești nebun! Ești nebun! Prostule! Ce faci?
Du-te naibii!
- La naiba! - Alex! Alex!
Bună.
- Amy... Amy e... - Nu, nu, a murit.
Îmi pare rău.
Hei, omule.
E periculos. Periculos, da? Să mergem.
În regulă. Haide, Bea. Sus, sus.
- Să mergem. - Haide, haide. Să mergem.
Grăbește-te, Bea. Haide, haide!
Hei, haideți!
Ești bine?
Am stat aici aproape toată noaptea.
Ce fac ceilalți?
Au murit. Hai. Trebuie să plecăm.
Tăceți! Liniște!
- Încetează! - Ești nebun, omule!
E numai vina ta! Tu ne-ai adus aici! Știai că asta o să se întâmple!
- Își riscă viață! - La naiba cu asta!
Hai, hai, hai! Jos! Scufundă-te!
Vino cu mine.
- Ești bine? - Ce-o să facem?
Trebuie să găsi o cale de ieșire.
- Vine cineva. - Ce? Cine?
O să găsesc altă cale de ieșire. Urmați-mă.
Închide-ți lanterna.
- Vine! Să mergem! - Nu, nu pot! Nu pot să merg!
Bea, trebuie! Haide!
- Unde e Bea? - Nu știu.
Bea.
Bea!
Ești bine?
Să nu mă mai părăsești niciodată.
Aici. Apucă-mă de mână. Haide.
E pământ acolo. Putem ieși de aici.
- E o aerisire pe aici. - Grozav.
Asta ar putea fi ieșirea.
Lasă-mă să mă uit.
E în regulă. Poftim, ține asta.
E în regulă. E în regulă. Hai să căutăm o cale de ieșire.
- Ar trebui să mergem tot înainte. - Bine.
Să mergem.
Alex, jos.
Închide lanterna.
Nu mișca.
Hei.
Alex! Alex, ce faci? Lasă-I în pace!
Încetează... Alex! Ce faci?
Dumnezeule.
Doamne.
Omoară-i pe albi acum. Omoară-i!
Ce?
Te rog, nu ți-am făcut nimic ție.
Indian bun de nimic. Omoară-i acum!
Nu trebuie să fii ca el!
Fă ce-ți spun, la naiba! Îmi aparții!
Gândește-te cum se poartă cu tine!
Omoară-i!
Lașule.
- E o prostie. De ce nu luăm autobuzul? - Autobuzul.
- Am putea lua autobuzul. Și am vedea țara. - Durează o veșnicie cu autobuzul.
Credeam că de asta am venit aici, să vedem lucruri noi.
Da, cred că da.
- Luați avionul. - Poftim?
Luați avionul.
- Mersi, omule. - Petru nimic.
Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www. titrări. ro